![](https://www.dobreknjige.si/wp-content/uploads/2024/07/zarambaite_crnovodci-275x392.jpg)
![](https://www.dobreknjige.si/wp-content/uploads/2024/07/zarambaite_crnovodci-275x392.jpg)
Črnovodci
Žanr | mladinski roman |
Narodnost | litovska književnost |
Kraj in leto izida | Medvode, 2024 |
Založba | Malinc |
Prevod |
Klemen Pisk |
Ključne besede | Izdaja, Ljubosumje, Maščevanje, Najstniki, Poplave, Prijateljstvo, Srednje šole |
Deklica z žalostnimi očmi, ki je že zdavnaj nehala jokati.
Mladinski prvenec litovske pisateljice Ignè Zarambaitè, večkrat nagrajen v Litvi in tudi dodan na seznam Bele vrane, nas popelje v temačne skrivnosti najstnikov.
Vse se je začelo z razmišljanjem, kako bi skupina najstnikov čim bolj nenavadno preživela konec tedna. Vožnja s kajaki in noč v zapuščeni hiši, ki jo obdaja poplavna voda, se zdi odlična zabava. Toda tega dne se nekaj nenavadnega zgodi in ena od udeleženk izgine.
Glavna junakinja, šestnajstletna Ana, še pred časom z imenom Anika, se skuša spomniti poteka te nesrečne dogodivščine šestih najstnikov. Počasi skozi prvoosebno zgodbo spoznavamo sosledje dogodkov. Kajaki, prihod v kočo, v kateri odkrijejo knjižico s krajevnimi legendami, tudi o črnovodcih ali aubylisih, ki so bili tudi povod za naslov knjige. Črnovodci, pomočniki boginje Jumpiri, so potapljali ribiške čolne in ljudi na njih. Že ob branju zgodb je postajalo vzdušje srhljivo in zlovešče. Alkohol in droge so pomagali ustvariti še dodatno atmosfero in zaplet.
V gimnaziji po izginotju Deimanté Ana opaža, da se nihče ne pogovarja več z njo in tudi prijatelji se je izogibajo. Spoznavamo tudi njeno družinsko ozadje in dobimo vpogled v njeno odraščanje in morebitni razlog za zaplet zgodbe. Ima res izkušnja ustrahovanja kaj pri vsej zgodbi?
Vseeno pa se zgodi nekaj lepega, saj Ano nagovori nepoznani fant (Matiejus), ki jo skozi zgodbo spremlja vse do konca odkritja skrivnosti in tudi trupla pogrešanega dekleta. Nadvse napet mladinski roman, ki je oblikovan v skladu s priporočili za bralce z disleksijo.
Objavljeno: 09.07.2024 11:46:12
Zadnja sprememba: 09.07.2024 11:46:12
Prešine me misel, da smo vsi kot črnovodci. Bitja svetlobe in teme hkrati. Enkrat si koga želimo, drugič sovražimo, včasih nekomu pomagamo, včasih ga obsojamo. Toda – ali imamo to pravico? Morda ni ene same resnice, morda služimo vsak svoji resnici? Vsaka voda je umazana po svoje.
(str. 152)