![](https://www.dobreknjige.si/wp-content/uploads/2024/06/Roze_naslovnica-275x275.webp)
![](https://www.dobreknjige.si/wp-content/uploads/2024/06/Roze_naslovnica-275x275.webp)
Kako so rože prišle na svet : pravljice o rožah z vsega sveta
Žanr | pravljica |
Narodnost | slovenska književnost |
Kraj in leto izida | Medvode, 2022 |
Založba | Malinc |
Prevod |
Anna Rosa Tomšič Jacobs Mladen Pavičić Barbara Pregelj |
Ilustracije |
Mojca Sekulič Fo |
Ključne besede | Cvetlice |
Dragocena zbirka pravljic, bajk in legend o cvetju
Kako so rože prišle na svet je dragocena zbirka devetindvajsetih pravljic, bajk, legend in povedk o cvetju z vsega sveta. Rože imamo radi, jih občudujemo in se z njimi obdajamo, z nami so od rojstva do smrti, spletamo jih v vence, oblikujemo v šopke, z njimi razveseljujemo, jih podarjamo, se zahvaljujemo in včasih sporočamo med vrsticami. Žalosten in siv bi bil svet brez rož!
Zbrane pravljice govorijo o tem, kako so rože sploh prišle med ljudi in na svet, govorijo o zaljubljencih, ki so se spremenili v rože, od kod prihajajo zdravilne moči nekaterih rož, pa o cvetnih vilah in kraljičnah, o pohlepu, skromnosti in še o čem. Avtorici sta s svojim izborom povezali različne kulture in pokazali na različnosti in podobnosti, ki nas bogatijo in družijo med seboj v različnih svetovih, časih in prostorih.
Knjiga je oblikovana v skladu s priporočili za bralce z disleksijo. Za preglednejšo in lažjo uporabo, so dodana različna kazala: stvarno, tematsko in kazalo po mesecih in letnih časih.
Objavljeno: 11.07.2024 14:56:30
Zadnja sprememba: 11.07.2024 14:57:34
Ko so rože začele cveteti, je Stvarnik pomislil, da bo treba skrbeti zanje. Poklical je k sebi angele in jih prosil, naj si izberejo cvetlice, ki jih bodo odslej negovali. Trobentice, marjetice, šmarnice, naglji, vrtnice, narcise… Kako lepo je dišal nebeški vrt! In kakšna gneča! Angeli so si, kot bi mignil, razdelili rože, ki so bile na voljo. Samo eden, tih in sramežljiv, je potrpežljivo čakal, da pride na vrsto, in ostal praznih rok. Stvarnik, ki mu nič ne uide, ga je potolažil: »Ne skrbi, tudi ti boš dobil svojo rožo, skromno in potrpežljivo, kakršno je tvoje srce.« V tistem trenutku so na angelovi gredici pognale tihe in sramežljive vijolice.
(str. 13)