![](https://www.dobreknjige.si/wp-content/uploads/2024/07/korak-275x396.jpg)
![](https://www.dobreknjige.si/wp-content/uploads/2024/07/korak-275x396.jpg)
Koliko korakov naredimo, kadar stojimo?
Žanr | problemski roman, psihološki roman |
Narodnost | slovenska književnost |
Kraj in leto izida | Juršinci, 2020 |
Založba | LYNX |
Spremna beseda |
Damijan Šinigoj |
Ključne besede | Drugačnost, Duševne bolezni, Duševne motnje, Duševno zdravje, Psihiatrične bolnišnice |
"Izpoved je nuja, tako kot hrana in lulanje"
Ana se po sporu s šefom, v katerem slednjega fizično napade, znajde v psihiatrični bolnišnici. Čez dan opazuje in posluša ljudi okrog sebe, ponoči se spopada z najtemnejšimi trenutki same sebe.
Objavljeno: 24.07.2024 07:25:35
Zadnja sprememba: 24.07.2024 07:25:35
Ko je odšla, me je zapustila moja prešernost, ki sem no poskušala širiti proti njej. Ulegla sem se, mogoče bi tudi jaz potrebovala kopanje z vato?
Nato sem pobožala paradižnik, ki sem ga imela na omarici. Usedla sem se, zavedala sem se, da je paradižnik le paradižnik, ampak sem začela z nekim samogovorom, gledala sem vanj. Seveda vem, da me ne more slišati, ampak vseeno mi je zelo dobro delo, ko sem govorila o sebi, svojih strahovih, o tesnobi, ki se razrašča, četudi ni pravega razloga zanjo. In to, da te nekdo ali nekaj posluša, četudi le paradižnik, mi je bilo kot balzam na rano. Staro, polno krast, pa vseeno rano. Besede ne bolijo vedno, včasih pomagajo.
(str. 26-27)