![](https://www.dobreknjige.si/wp-content/uploads/2024/07/Njihovi-otroci-za-njimi-1-275x419.jpg)
![](https://www.dobreknjige.si/wp-content/uploads/2024/07/Njihovi-otroci-za-njimi-1-275x419.jpg)
Njihovi otroci za njimi
Žanr | družbeni roman, družbenokritični roman |
Narodnost | francoska književnost |
Kraj in leto izida | Maribor, 2020 |
Založba | Litera |
Prevod |
Saša Jerele |
Ključne besede | 20. stoletje, Delavski razred, Družbena neenakost, Francija, Mladostniki, Propadanje |
Sem vreden vsaj spomina?
Smo v Franciji devetdesetih let, v času, ko kriza v gospodarstvu in družbi že od sedemdesetih let dalje ne pojenja. Nekoč veliko in pomembno industrijsko središče propada. Tovarna, ki je dajala delo in kruh ter tudi ves smisel življenja okoliškim prebivalcem, je propadla. Starejši se nikakor ne znajdejo v novih razmerah. Mladi se počutijo, kakor da jim je kdo odrezal prihodnost. Najti nove zaposlitve, nove oblike zaslužka, vse to je zanje izjemno težko. Navada, da po končani šoli ostaneš v svojem kraju, kjer dobiš službo, je izpuhtela v zrak. Zato se mladi skušajo prebiti do Pariza, a želje in sanje so eno, realnost pa nekaj drugega. Mnogi zato poskušajo zaslužiti za preživetje na nelegalne načine. Vse več je alkohola, drog, veliko je tudi obljub župana o razcvetu turizma in novih službah. Anthony je mlad fant, ki občuti vso težo življenja na pozabljeni periferiji. Njegova družina je razpadla in obljubi si, da ne bo končal s slabo službo ali na sociali, poročen, kot starši, že v rani mladosti in s kupom otrok. Časi in razmere pa so obupni. Njegov trud, da spremeni razmišljanje, kar (za)boli. Odločiti se neodvisno od mnenj drugih, družine, prijateljev, je naporno. Ker moraš biti drugačen. Strašna je izgubljenost mladih in odraslih v časih vseh oblik kapitalizma, globalizacije, kjer se še izhodi iz bede izmikajo v strašljivo hitrem tempu.
Njihovi otroci za njimi je roman z bridko kritiko vse večjega pohlepa kapitala, skratka časa in tudi prostora, v katerem že priborjene delavske pravice vse hitreje izginjajo. Pomembni so samo še bogati, pomembni so centri moči, ljudje, ki imajo denar. Za vse bolj siromašno večino (ne samo v finančnem smislu, temveč tudi izobrazbenem, socialnem, splošno družbenem) ni prave in dostojnega življenja obetajoče perspektive. Zgodba je napisana berljivo in temelji na stanju družbe v času, ko je roman nastajal, stanju, ki še traja in katerega težave se še poglabljajo, v mladostniškem jeziku, ki bi lahko predstavljal vso brezskrbnost tega sveta.
Nicolas Mathieu se je rodil v Franciji (Epinal) leta 1978. Njihovi otroci za njimi je avtorjev drugi roman. Zanj je prejel nagrado goncourt, ki je najvišja francoska nagrada za književnost.
Objavljeno: 17.07.2024 19:24:28
Zadnja sprememba: 17.07.2024 19:24:28
Spustil se je proti metrojski postaji République. Z obeh strani nič drugega kot frizeraji za Afričane in prodajalci kovčkov, tesni, z neonkami osvetljeni snack bari, pred katerimi so se glasno pogovarjali mladi moški in pili poceni pivo. Nihče se ni ozrl k njemu. Bil je večer sredi tedna, ulice sicer niso bile opustele, a vendar dokaj mirne. Anthony se je spraševal, kam se vsi ti ljudje sploh zbašejo. Zdeli so se mu drugačni, čeprav ni vedel, zakaj. Punce so bile morda lepše kot drugje. Tipi so včasih delovali malce pedersko, a so se šetali s puncami. V celoti gledano je bil to vseeno kraj tisočerih nevarnosti, kjer je vse pomešano. Postopoma se je njegova pijanost razkadila. Še naprej je hodil. Občasno je preveril, ali je njegov ček še vedno v žepu. Pariz je v njem zbujal hrepenenje po stvareh. Želel si je teh punc, želel si je kaj spiti v teh kafičih, živeti v katerem od pariških stanovanj, v katerih je s pločnika opazil lestenec ali štukaturo. Bilo je vabljivo, obetavno. A neosvojljivo.
(str. 427)